Мануел Бандейра
Въглищарчета

Превод от португалски: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1968

chitanka.info

Децата въглищари

кръстосват из града.

— Хайде, въглищаря!

И подкарат със камшик добичетата кротки.

Катърите са мършави и стари.

По шест чувала дървен въглен мъкне всеки.

По шест кърпени чувала,

отдето въглищата дребни падат.

На съмване една старица, пъшкайки, навежда се и ги събира.

— Хайде, въглищаря!

Еднички тези рахитични същества

играят със катърите презрени.

Зората простодушна сякаш е създадена за тях.

Нищожна, простодушна нищета!

Вий работите, както си играете, чудесни въглищари!

— Хайде, въглищаря!

На връщане те ръфат хляб, изпълнен с въглен,

покатерили се върху своите катъри,

препускат ги да видят чий най-бързо бяга,

танцувайки, кандилкайки се на самарите

като плашила беззащитни.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.